Vill du hedra din far? Håll dig då vid liv och hjälp mig.
Min far?
- Sola. - Varför säger du så?
Det är vad som driver din medkänsla. Din fars blod.
Tars Tarkas.
Och av alla Tharker,-
- är du den enda som är värdig honom.
Plikten till din far kräver att du hjälper mig.
Hjälp mig bara att hitta portarna.
Sen kan du bestämma vilka hedersbetygelser som behövs.
Bara till portarna då.
Woola, stanna.
Andra pilgrimer.
Professorn...
Omöjligt...
Jag har aldrig sett en sån här form tidigare.
Jag vill titta lite närmare.
Carter, dina fötter!
Det här är inte gudarnas verk.
Det här är maskiner.
Din medaljong.
En spindel...
Nio.
Nio strålar.
Nio. Den nionde strålen är verklig.
Den kan bli tämjd. Ser du? Hela strukturen drivs av nionde strålen.
Moder Isis!
En sån kraft!
Och på nåt sätt har Zodanga fått den.
Therner.
Dom måste vara verkliga.
Och du...
...är John Carter från Jorden.
Ja, frun.
Och skeppen,
- som seglar på haven.
Du har sett dom.
Det måste vara en vacker syn.
Det är det verkligen.
Det är vårt...solsystem.
- Vad står det? - Jag är inte säker.
- Vad tror du att det står? - Det verkar vara...
- nåt slags tekniskt diagram.
Här är Barsoom och där är Jasoom.
Den här hireoglyfen. Den är som vår symbol för...överföring.
En kopia. Sänd längs med dessa linjer.
- Mellan världar. Som... - Ett telegram.
Du säger att jag blev telegraferad hit. Jag är en kopia av mig själv.
Möjligtvis, om man läser det som står här.
Kommandot för att resa.
Jag gillar inte att gissa. Jag behöver mer information.
Jag behöver kartor och kodnycklar.
Vänta. Och var ska vi hitta sånt?
I vetenskapsakademien.
- Och var ligger det? - Helium.
Snabbt, låt oss då vända och bege oss mot Helium.
- Vem tar du mig för? - En man som är vilse.
Jag skulle inte vara det om du berättade hur den här saken fungerar.
Jag ska, men allt jag försöker förstå i medaljongen kommer inte från Helium.
Jag försöker hjälpa dig tillbaka till din grotta med guld, vill du inte det?
Jo.
Nej.
Jag tror dig inte.
Vi må ha fötts i skilda världar.
Men jag känner dig, John Carter.
Direkt när du fångade mig i luften, så visste jag...
Jag kände hjärtat på en man som var villig att offra sitt liv för andra.
En man som är villig att slåss för ett ändamål.
Här.
På Barsoom.
Förstår du inte, Carter?
Jag flydde för att hitta en annan möjlighet.
Du är den andra möjligheten.
Dotar Sojat!
Warhoons!
Dotar Sojat!
Följ dom till Aooliska slätten. Grip dom där och ta den röda kvinnan levande.
Och han som hoppar?
Låt oss se vad han är kapabel till.
- Dotar Sojat! - Sola, ta henne härifrån.
- Carter! - Jag kom för sent en gång...
...det kommer aldrig hända igen.
Nej!
Woola, iväg!
Iväg, för fan!
Far!
Tack, Gudinnan!
Carter...
- Tack, Isus! - Vem är han?
Han heter John Carter. Han räddade mitt liv.
Han är från Jasoom.
Jasoom!?
Zodanga är närmare, han ska få min personliga läkare.
- Han sköt ner mig! - Dotter, lyssna på mig!
Sab har gått med på allt.
Han kom till mig, ensam, utan eskort.
Jag kunde ha låtit fängsla honom, eller låtit honom mördas.
Men det visade sig att han bara brydde sig om din säkerhet.
Jag fruktade att du skulle bli torterad av Tharkerna.
Och dömd att dö i deras arena.
Jag kan inte leva med det på samvetet.
Jag har faktiskt ett sånt, Prinsessan.
- Verkligen? Trodde det togs bort när... - Dejah!
Hon litar inte på mig, Jeddak. Och varför skulle hon?
Det har aldrig funnits nån tillit mellan Zodanga och Helium.
Därför erbjuder jag dig ett litet men uppriktigt bevis för min välvilja.
Mitt liv.
Dejah...
Du har makten, Prinsessan.
Makten över livet. Över mig och hela Barsoom.
Med våra två städer förenade...
...är allt möjligt.
Allt du behöver göra är att gifta dig med mig.
- Är det här Helium? - Sir, nej.
Zodanga... Där männen är lika begränsade som menyn.
Och kvinnorna är lika hårda som sängarna.
- Vad har ni för ärende här? - Han är mitt ärende.
Jasoomiern ska flyttas till en lite säkrare inkvartering.
- Vi har inte fått några såna order. - Men ni får det nu.
Direkt från Sab Thans skrattande läppar.
Jag har hört att ni är otroligt farlig.
Ta mig som gisslan...
- Vad? - Ta mig som gisslan.
Är du okej?
Den vita imbecillen, han har tagit mitt svärd!
Vakt!
Kom igen, Carter, spring! En galen man löper amok med ett svärd!
Carter, den här vägen!
- Din tur. - Min tur?
- Vem är du? - Mitt namn är Kantos Kan.
- Jag tjänar Prinsessan Dejah. - Dejah?
Och enligt henne, kan du få oss...
...dit.
Sa hon att jag kunde det?
Eller så kan vi ju kapitulera.
Är det så ni gör på Jasoom?
Kom igen.
Hej, mina damer.
Ni förväntas buga er i min närvaro, Kapten Carter.
Buga dig.
Det får väl duga.
Jag hämtade honom som du beordrade.
Tack, Kantos. Jag vill prata med Kapten Carter i enrum.
Håll vakt utanför.
Nu flickor, ut med er.
- Du ser vacker ut. - Det är en traditionell Zodangadräkt.
Buren av brudgummens mor är det sagt.
Lite vulgär för min smak men min åsikt var irrelevant.
Du kan inte på allvar överväga det här?
- Vad har jag för annat val? - Gift dig inte med honom.
Ge mig en anledning att inte göra det.
Stannar du och slåss för Helium?
Stannar du? Och slåss för Helium?
Dejah...
Vi har ett talesätt på Barsoom.
En krigare kan byta ut sin rustning,
- men aldrig sitt hjärta.
Du hade rätt.
Jag kunde avkoda kommandot.
Det är en serie med ljud.
En enkel fras.
Säg efter mig. Ock, ohem, oktei...
Öppna dörren!
Säg det nu. Ock, ohem, oktei.
Är du okej, Dejah?
Ock...ohem...
- Oktei... - Wiez.
- Wiez... - Jasoom...Jasoom, säg det.
Säg det, säg det!
Dejah! Är du ensam?
Ja.
Jag är ensam...
Nå, min Jeddak, månen kommer snart stiga.
Låt oss inte förhala proceduren mer.
Ja.
Ja, naturligtvis.
Vi kommer ha gott om tid att prata.
Så...
Vem är du?
- Amerikan? - Vem är ni, Sir?
Sir?
Definitivt södern.
Carolina, Virginia?
Virginia, eller hur?
- Underbart ställe? - Känner du till det?
Inte så bra som jag borde. Men det kommer jag göra.
- Padwar, varför stannar vi? - Ledsen, sir, men gatan är blockerad.
Det är bröllopsprocessionen.
Ökad styrka och kvickhet.
En enkel sak med gravitation och anatomi som vi borde förutsett.
- Vi? - Ingen märkbar ökning av intelligens.
Dock, så kan vi inte ha det så här.
Vi kan inte ha jordlingar som projicerar sig hit.
Som hoppar runt och orsakar oreda.
- Du är en Thern. - Therner är en myt.
Padwar, vi fortsätter till fots.
Mitt namn är Matai Shang.
Och jag existerar inte.
- Verkligen. - Jag jobbar väldigt hårt på det.
Ursäkta mig.
Det är synd. Hon är en enastående varelse och hon kom verkligen nära.
Du menar den nionde strålen.
Den har ingen betydelse längre.
Efter kvällens ceremoni, när de två månarna möts och ederna svurits,
- kommer hon och alla andra med någon kunskap om nionde strålen bli...
...eliminerade.
I praktiken, kapa bestens huvud.
Snabbt, rakt och precist.
Synd att det inte finns nån som kan varna henne.
Balansen måste bli återställd.
- Vad ger er rätt att blanda er i? - Bryr du dig? Det här är inte ditt hem.
Du har inga skyldigheter till dom här människorna.
Du har ingen hund i det här bråket.
Är det inte så man skulle sagt i Virginia?
En man utan syfte.
Så vad är ert syfte?
Vi har inget.
Vi är inte jagade av dödlighet, som ni är.
Vi...är eviga.
Jag förstår inte.
Bröllopet, den här promenaden...
Varför inte bara döda mig och döda Dejah?
Historien kommer följa den kurs vi har satt åt jordlingarna.
Och vi har valt Sab Than att härska.
Nionde strålen måste stanna i händerna på tanklösa odjur vi kan kontrollera.
Vanäran över Dejah Thoris bröllopsdöd kommer försegla hans styre.
Vi har spelat de här spelen sen innan planeten skapades.
Och vi kommer fortsätta så, långt efter din planet har dött.
Vi orsakar inte förstörelsen av världen, Captain Carter.
Vi sköter bara om den.
Lever på den, kan man säga.
På varje värdplanet så utspelar det sig alltid exakt likadant.
Befolkningen ökar...
...klasskillnaderna ökar...
...krig utbreder sig.
Och efter en stund...
...börjar den försummade planeten sakta blekna.
Förbered ett tvåmannaskepp, omedelbart. För fångtransport.
Ja, sir.
Odödlig är inte samma sak som skottsäker.
Jag sköt en av er hemma på Jorden.
Kom igen.
Jag försöker.
Vakter, efter honom!
Jag sa ju att Woola följer dig var som helst.
Han gjorde bra mycket mer än bara det.
Vänta, vänta. Vad ska du göra?
Rädda Dejah. Och jag behöver en armé för att göra det.
- Hoppa på. - Nej.
Tharker flyger inte.
Gayor...
Tars! Dom tänker döda... ...Dejah.
Isus belönar verkligen de rättfärdiga.
- Jag ser de döda. - Tars?
Den Virginia som jag kände,
- reste till Iss.
Vad har dom gjort med dig?
Tal utmanade.
Jag förlorade.
Virginia.
När jag såg dig hoppa upp i himlen.
Önskade jag att det var ett tecken.
Att något nytt skulle träda in i den här världen.
Att storheten av vår Tharkiska ras åter skulle få se ljuset.
Men, det är för sent.
Det spelar ingen roll, min dotter är med sin mor i paradiset.
Det finns en tröst i det.
Tars? Sola..
Hon är faktiskt här, med mig.
Är det så här du återgäldar din skuld till mig? Jag behöver mitt svärd.
Jag ska separera ditt tanklösa huvud från din kropp!
Upp nu, vi gå.
- Det är dags. - Struntprat.
En Thark med huvudet och en hand kvar kan vinna ändå, eller hur?
Din munterhet irriterar mig...
Är allt det här ditt verk?
Banther...
Svaghet, sentimentalitet.
Att tillåta den här vita masken att förorena hjorden.
Dessa är Tars Tarkas brott.
Vi står enade för att vi stöter ut missfoster.
Vi är starka för att vi föraktar svaghet.
Låt dom bli krossade, som okläckta ägg.
- Är det där en Banth? - Nej.
Det är en vit apa.
Spring!
Tars, ge mig en hand, Tars. Du har fyra, ge mig en!
- Far! - Far?
Tars. Tars!
Hallå, här borta din blinda apa!
Släpp lös den andra.
Se när din far dör. Som den ynkrygg han är.
Nej! Låt oss se dig!
Sola. Är du tokig?
Nej, min fars blod driver mig.
Sola!
Jag kräver rätten att utmana!
Du har ingen rätt att utmana! Du är inte Thark.
Han är Thark. Han är Dotar Sojat!
Dotar Sojat, Dotar Sojat, Dotar Sojat!
Vem vill svära trohet till min metall!
Zodangas Jeddak tänker förgöra Helium nu ikväll.
Och om Helium faller...
...så faller även Barsoom.
Vi måste göra oss av med allt gammalt hat.
Tharkerna har inte orsakat det här.
Men vid Isis, Tharkerna ska avsluta det!
Vi rider mot Zodanga!
Jag vet att det här inte är det öde du har valt åt dig själv. Eller för Helium.
Men valfrihet är en lyx även för en Jeddak av Barsoom.
- Även, om du i ditt hjärta... - Ett hjärta är en lyx.
Lugn.
Kom ihåg, det är inte hon som är vinsten.
Vinsten är Barsoom.
Du där! Varför är Zodanga lämnat oförsvarat? Var är alla?
Armén har blivit ompositionerad utanför Helium. Endast en liten styrka är kvar.
Sab och Dejah Thoris? Var är dom?
Dom är på bröllopet, i Helium.
Nej, jag har tagit mitt beslut.
Det är det enda sättet att komma dit i tid.
Tharker flyger inte.
Så får det bli då.
Det här är vansinne, Dotar Sojat. Du kommer dö!
Då kommer vi ses nerför floden Iss.
Följ kanalen. Var försiktig.
Månskenet kommer tvinga dig att flyga lågt.
Som våra förfäder före oss,
- samlas vi under det förenade ljuset från Barsooms första älskande.
Cluros och Thuria.
Så som månarna förenas i gudomlig union,
- så förenar vi Sab Than och Dejah Thoris.
Zodanga och Helium.
Nej! Du sätter igång larmet. Det är en av våra.
I oceanernas tid steg de gudomliga älskande upp från havet varje natt -
- för att fullborda sin kärlek i himlen.
Drick nu av detta heliga vatten och bli vigda.
Så må det bli igen.
Jag är din för evigt.
Och jag är din...
...för evigt.
Carter!
Det är en fälla! Zodanga står vid era murar!
Gör det nu!
Helium faller!
Zodanga!!
Dejah!
Håll er bakom mig, sir.
Carter!
- Det var ett sånt fint bröllop. - Ja.
- Heliums öde är bestämt, jordling. - Det är ditt med.
Tacka gudinnan att det där är över.
Virginia!
Det är kul att flyga!
Vid Isus, dom slåss med oss!
Broder! Heliumenit?
Du ska berätta allt du vet om Thernerna.
Om du skonar mig ska jag berätta.
En passande lösning för ditt nederlag.
Eller hur, Kapten?
Dejah Thoris överlevde sina lönnmördare men misslyckas att bevisa -
- sin felaktiga teori om den nionde strålen.
Ja. Jag kommer njuta av att dra upp den planen.
Carter!
Han kommer undan!
Tars. Medaljongen.
Ge den till mig, min Jeddak.
Nej!
Jag förklarar senare.
Ni har vunnit, min Jeddak.
Allt är över.
Inte riktigt.
En Jeddak. Jag ser att du har bytt rustning.
Och mitt hjärta.
Dejah Thoris.
Skulle en Prinsessa av Mars -
nånsin tänka sig att gifta sig med en envis kavallerist från Virginia -
- som inte har något att erbjuda? - Ja.
John Carter...
...Ja.
Genom månens och vattnets ceremoni, är ni nu sammansvurna -
- som man och hustru.
John?
Längtar du tillbaka till Tharkerna?
Jag är ledsen, jag kunde inte somna.
Jag fick en känsla, plötsligt.
Att du lämnade ett ljus tänt.
Eller en dörr öppen.
Gå och lägg dig igen. Jag kommer snart.
Kom tillbaka fort.
John Carter från Jorden.
Kom.
John Carter från Jorden...
John Carter från Mars. Låter mycket bättre.
Sire! Jag måste uttrycka min djupaste tacksamhet för att ni räddade Helium.
- Snälla, äran är helt på min sida. - För all del, jordling.
Nu är det ditt drag. Ock, Ohem, Oktei, Wiez, Jasoom!
Nej...
Powell?
Nej!
Ock, Ohem, Oktei, Wiez, Barsoom...
Ock, Ohem, Oktei, Wiez, Barsoom!
Barsoom...
Femtio miljoner miles ifrån varandra, och ingen chans att överbrygga klyftan,
Ingen möjlighet för min kropp och själ att få återvända till sitt rätta hem.
Likt en dåre hade jag slängt medaljongen.
Då tänkte jag på Matai Shang, hans kunskap om Jorden och min historia.
Det betydde att Thernerna fanns i denna värld. Grottan i Arizona var beviset.
Det kanske finns andra bevis, andra Thernövergångar gömda runt om i världen.
Jag visste nu vad grottan med guld måste användas till.
Så i tio bittra år letade jag.
I spåren av rykten och legender sökte jag minsta bevis på att Thernerna fanns.
Men jag hittade ingen medaljong.
Och då...
...kom den till mig.
Jag har hittat den!
När den väl kommit, hade jag planer som jag var tvungen att göra i lönndom.
Jag kunde inte lita på någon.
Jag hade länge misstänkt att Thernerna följde mina rörelser.
Sir.
Jag känner mig väldigt dålig, Thompson.
- Var vänlig och kalla på doktorn. - Ja, sir.
Och Thompson...
...min advokat också.
Naturligtvis, sir.
Nu kommer du förstå orsaken till min plötsliga död.
Orsaken till mina bisarra begravningsinstruktioner.
Varför dörren endast kan öppnas inifrån.
För om min kropp dör på Jorden, dör min kopia på Mars.
Du är nyckeln. Det här är uppgiften jag anförtror dig ihop med min förmögenhet.
Skydda min kropp. Thernerna kommer försöka förgöra den.
Under tiden du läst dessa sidor kanske dom redan hunnit göra det.
Jag är nyckeln. Jag, Edgar.
Ed.
E...D...
Ed! Det borde fungera...
Käre Ned.
Din luriga jäkel...
Han kallade mig aldrig Edgar... Han kallade mig Ned!
Hej, Ned.
Gift. Utvunnet ur blåsfisken. Simulerar döden.
- Du hittade ju aldrig medaljongen? - Nej.
Därför är jag dig evigt tacksam för att du ger mig en.
- Var jag bara bete? - Nej.
Du är bra mycket mer än det. Jag behöver verkligen en beskyddare.
Förutsatt att du vill vara det.
Farväl, Ned.
Ned.
Ta dig an en uppgift, förälska dig,
- skriv en bok.
Det är dags att jag åker hem.
Ock, Ohem, Oktei, Wiez...
- Barsoom. - Barsoom...
Översättning: - CSG - Alltid nya texter på www.Undertexter.se